Exemplu educatie informala: cum a castigat ieri copilul meu bani (si experienta) la targul de vechituri Valea Cascadelor din Bucuresti

Ieri am facut pentru unul dintre copiii nostri (cel care se poate trezi dimineata, ca celalalt sforaia dus) o noua experienta educationala: am inchiriat o taraba la targul de vechituri de pe Valea Cascadelor.

Obiective principale
-al lui: sa faca rost de bani sa-si cumpere alt laptop, mult mai performant (teoretic pentru olimpiadele de informatica, fizica si matematica la care merge anual, practic pentru jocuri mai tari)
-al nostru: sa invete copilul ceva + sa mai scapam de nenumaratele lucruri inutile din casa noastra, majoritatea primite cadou + era pe bucket list sa vindem la taraba

Cum s-a desfasurat actiunea

Vineri am vorbit cu patronul targului, ne-am documentat cand e mai bine sa venim, etc..

Duminica ne-am trezit la ora 04:00 AM.

Chiauni, la 05:00 eram la poarta targului. Deja erau peste 30 de “colegi” care asteptau.
Am platit 35 lei, am inchiriat o taraba buna, dupa care am inceput sa ne aranjam standul. Era bezna. Vecinii deja veneau in “recunoastere”.

La 06:00 eram gata, functionali.

Pe la 07:00 – 08:00 am inceput sa vina si clientii.

La 12:00 am plecat, la “spartul targului”. Soare, foarte cald. Creme solare, ape, etc…

Asa arata aleea noastra.

Aici deja plecasera vecinii de langa noi, din dreapta, cei care vindeau haine de firma la pret redus, iar noi am gasit de cuviinta sa ne extindem imperiul comercial si pe spatiul ramas liber cu jocurile. A fost de bun augur, ca juniorul a vandut Quizul din dreapta sus.

Ce aveam la vanzare:

cutii de jocuri: Monopoly, Rummy, Quiz, puzzle

pusti si pistoale Nerf, incarcate cu gloante

carti (unele citite, altele dubluri)

electrice si electronice: boxa wireless primita cadou, incalzitoare, aparat de popcorn folosit, etc..

Ce am invatat:

de la vecini: natura umana, care este mersul lucrurilor, cum se fura cel mai bine, cati bani poti sa faci daca esti la furat in Anglia, Germania, etc, cum sa aduci marfa fara sa te prinda, cata puscarie faci daca te prinde, cum sa iesi cu multa marfa din magazine si multe alte lucruri “deschizatoare de ochi”

de la cumparatori:

in general la romani nu exista conceptul de termen lung, de prevedere, de tip “vara-sanie”

sa nu ai incredere in cei care vand lucruri in targuri. Este de inteles daca forteaza putin limita adevarului.

tehnicile de “imbarligare” functioneaza foarte bine. Trebuie sa ne “vaccinam” copiii impotriva lor

vinzi mult mai bine daca ai mai multe bucati dintr-un obiect decat daca ai unul singur. Pare de calitate.

totul se negociaza. TOTUL. Majoritatea romanilor nu negociaza, din jena.

noi, romanii, nu stim sa ne aparam drepturile

noi, romanii, nu stim sa interactionam, sa vorbim cu strainii, suntem timorati si astfel pierdem enorm de multe oportunitati

exista o linie fina intre a arata respect cuiva si a fi luat de fraier

trebuia sa aducem si lucruri mai ieftine la vanzare

cumparatorii au fost adulti, sub 10 copii, multi pensionari, cativa colectionari imbracati mai bine

Si acum la partea financiara.

Cheltuieli:

35 lei standul – puteam sa luam si stand de 16 lei, dar am zis sa mergem “in style”.

24.2 lei ape, sucuri, cafele, toalete. Biscuitii i-a adus Alina de-acasa.

5 lei achizitie cutie de Apple Watch, pe care juniorul vrea sa o vanda in profit pe OLX.

Venituri (cam penibile):

25 lei = 5 perechi sosete x 5 lei

50 lei = boxa wireless bluetooth

50 lei = joc electronic quiz

Profit brut

60 lei

Cum ne raportam fata de concurenta

In medie, vecinii nostri vindeau intre 20 lei venituri zilnice pana la aprox 300-400 lei.

Ce am face diferit:

adus alte tipuri de produse la vanzare, NU pentru copii

adus si mai multe produse de valoare mai mica, gen 5 lei

adus mai multe produse din aceiasi categorie (da incredere mult mai mare ca e de calitate)

adus umbrele, sa nu ne topim in soare

am fi mult mai vocali, mai “imbarligatori”. Cand ai clienti timizi prin educatie, interactiunea umana corecta determina crestere enorma a vanzarilor.

Disclaimer: noi ii ducem pe copii prin targurile de vechituri de cand sunt mici, tot timpul pe cealalta parte a tarabei:), ca sa invete diverse lucruri, precum negociere, comunicare, relatii interumane, Romania reala.
Intotdeauna primeau bani de buzunar 10 lei (acum 20 lei, ca e inflatie) sa cumpere ce vor ei, dar trebuiau sa respecte 2 reguli:

TOTUL se negociaza

banii pe care nu ii cheltuiau ii dublam eu dupa, pentru pusculita, astfel incat sa nu fie tentati sa ii sparga pe prostii doar de dragul cumpararii.

Concluzia finala:

recomandam experienta si altor parinti care vor sa extinda orizontul copiilor lor :). Intai e bine sa mergeti in rol de cumparatori, si, dupa ce prind putina experienta, in rol de vanzatori.

Speram ca v-a ajutat